Vart nionde år åker vi till templet vid Uppsala
för att visa vår tacksamhet till gudarna och ge dem offer för allt de gör för...
För att de skyddar oss, för att de ger oss tur i strid,
för regnet de ger oss så att våra grödor växer
och, så klart,
för våra barn.
Jag skulle inte åka i år för vi har för mycket att göra här.
Sen togs min ofödde son
brutalt ifrån mig,
och det fick mig att undra vad jag gjort för att reta upp gudarna.
Vad gör kristna åt sådan smärta?
I Bibeln står det att all sorg går över.
Hur som helst
har jag bestämt mig för att åka.
Jag ska ta med barnen för första gången,
det är viktigt att de åker.
Du då?
Jag?
- Vadå? - Åker du med oss?
Eller föredrar du att stanna här
och dyrka din egen gud?
Nej, jag kommer gärna med.
Bra.
Jag hade tagit med dig iallafall.
En gåva till gudarna, för barnens skull.
Jag ber för att min dotter ska bli frisk.
En gåva till gudarna.
Be för hälsa och framgång.
Min gåva till gudarna.
Jag ber att de välsignar min son.
Gyda, ta offergåvorna.
Till gudarna som tack för mitt nya barn.
Tack.
Ragnar,
är du inte nöjd med att vi ska åka till Uppsala?
Visst är jag nöjd.
Borde jag inte vara nöjd?
När vi kommer till Uppsala
ska vi fråga gudarna varför de ger med den ena handen
medan de tar med den andra.
Varför gjorde de mig till jarl och sedan dödade min son?
Vi kan få fler söner.
Vi har väl försökt?
Arne.
Gyda, kliv på.
- Försiktigt. - Ragnar.
Uppsala!
Floki!
Här är den heliga lunden.
Gå och häng upp offergåvorna i trädgrenarna.
Vet han?
Nej.
Hell Asarna och Vanerna.
Hell gudarna och gudinnorna.
Hell Oden, Tor och Frej.
Hell Vale, Siv och Heimdall.
Hell Balder, Brage och Eir.
Hell Frej, Loke och Frigg.
Hell Hlín och Mimer.
Hell Njord, Ran och Tyr.
Hell Odens spjut, Tors hammare.
Hell den fruktbara jorden.
Alla...
Hell dem alla.
Du vet väl vem det är?
Självklart.
Det är Tor som håller i sin hammare, Mjölner.
Vem har inte hört när han slår den mot sitt städ när det stormar?
Vem tror inte på mäktiga Tor, dräpare av frost och eld?
Frej, Loke och Frigg.
Hell Hlín och Mimer.
Hell Njord, Ran och Tyr.
Hell Oden...
Frej, Herre,
fyll mig med säd och ge mig en son.
Gör som du vill med mig,
gör mig blind eller döv om du vill,
men ge mig en son.
Ta emot blodet vi offrar till er,
hedern vi offrar till er.
Min herre,
gör mig havande igen
innan det är för sent.
Hell Frej, Loke och Frigg.
Oden, Fader.
Jag har kommit för att be om din kärlek.
Jag vill växa och blomstra, bli kvick och vis. Hör mig min herre.
Hell dem alla.
Hell Asarna och Vanerna.
Hell gudarna och gudinnorna.
Herrarnas herre,
Fader,
hör min bön.
Låt mig förstå din vilja.
Är det sant att jag ska få fler söner
som siaren säger?
Ta emot gåvan jag tänker offra till dig,
och svara mig sedan.
Hell Asarna och Vanerna.
Hell gudarna och gudinnorna.
Hell Oden, Tor...
Vem ska bära min son?
...Siv och Heimdall.
Hell Balder...
Hell Frej, Loke och Frigg.
Hur lyckat är inte det här, Rollo?
Särskilt eftersom vi är här tillsammans.
Ja,
låt oss njuta av varje ögonblick medan vi är här i Uppsala.
- Har du varit här förut, Helga? - Nej.
Vet du vad som händer här?
Jag har hört vissa historier.
Och de är alla sanna.
Men de förbereder en ändå inte för vad som faktiskt händer här.
Jag vill ta reda vad det är.
När är maten färdig, Helga?
Jag är hungrig.
Du är alltid hungrig.
Självklart är jag det,
men inte alltid efter mat.
Känner du, Gyda?
Känner du närvaron av gudarna som samlas här?
De har lämnat sina ljusa salar för att träffa oss.
De är här.
De går bland oss.
De fäller sina domar om oss.
Så när lämnar vi våra offergåvor?
Vid festivalens slut.
Under tiden firar vi gudarna
och njuter av deras närvaro på alla sätt vi kan.
Ge Athelstan ett glas.
Er kopp.
Mor, har du varit här förut?
En gång.
- Bad du gudarna om nåt? - Ja.
Och de uppfyllde alla mina önskningar.
Vad är detta?
De här kommer att dödas för att offras.
Sex, sju, åtta, nio.
Sju, åtta, nio.
Och nio getter och nio grisar.
Det är nio av varje!
Ja,
nio av varje sort.
Och det här?
Det är för alla människor som valts ut.
Kom med oss, präst.
Drick.
Drick för nätterna och för gudarna.
Och
ät de här.
Jag har hört ett rykte idag om att självaste kung Hårik kanske kommer till festivalen.
Det är inget rykte.
Jag tänker träffa honom.
Det finns fantastiska historier och legender om honom.
Tack.
Du vill ut dit, eller hur?
Snälla stanna.
Varför kan du inte stanna?
Präst...
Du är visst inte trött, Athelstan.
Inte på den här långa resan du har påbörjat
och måste avsluta.
Leif,
om du släpper taget så faller jag igen.
Nej, gudarna håller i dig.
Präst,
jag har väntat på dig.
Gyda, vad är det, mitt barn?
Jag blöder.
Då är du inte längre ett barn. Förlåt mig.
Du är en kvinna.
Men låt mig vagga dig i mina armar en sista gång,
som jag brukade göra.
Det är svårt för mig att släppa taget om dig.
Varför gör du så här, Thyri?
Förstår du inte?
Jag måste.
Präster, upp med er!
- Din dumma bonde! - Vakna!
- Hur vågar du störa oss? - Vakna!
Ut! Ut ur templet!
Präster!
Om livet är er kärt så slutar ni omedelbart.
Dårar! Det här är kung Hårik.
Athelstan,
det är nån jag vill att du träffar.
Du måste vara Ragnar Lodbrok!
Det är en ära och ett sant nöje
att äntligen få träffa er.
Ert rykte föregår er, Ragnar Lodbrok.
Det vet jag eftersom så många har berättat hur du dödade jarl Haraldson,
och sedan byggde en ny typ av skepp,
var den förste att segla västerut och besegra en engelsk kung!
Jag tror knappt mina ögon
att du står här mitt framför mig.
Varsågod.
Resande och historieberättare har beskrivit hur du intog din tron
genom att besegra, en efter en,
dina sex farbröder som dödade din far.
Och min mor
och alla mina systrar och bröder.
Jag vet också hur du gillar dina skalder
och ditt folk respekterar dina lagar, din rättvisa och ditt styre.
Och som en konsekvens, här,
på denna plats,
i gudarnas närvaro,
erbjuder jag min trohet
och mina tjänster.
Jag godtar din begäran med glatt hjärta.
Vad kan jag göra för dig i gengäld?
Du kan sluta upp med mig.
Jag är inte nöjd med vad jag har åstadkommit än så länge.
Jag vill skicka större plundringståg västerut.
För att plundra, men också för att utforska nya länder.
Finns det andra länder västerut?
Det finns ett kungarike som heter Frankerriket.
Ett kungarike som är mycket större, rikare
och mäktigare än England.
Athelstan, kom.
Kom.
Den här mannen har sett det.
Jag var en kristen munk i England.
Jag reste till andra länder som missionär.
Jag har hört talas om kristna och deras gud.
Och är du fortfarande kristen?
Nej.
Självklart inte!
Hur kan man vara kristen och gå bland våra gudar?
Jag delar din aptit för nya äventyr, Ragnar Lodbrok,
och jag sluter gärna upp med dig,
eftersom jag som kung inte gillar utsvävningar
företagna av mina jarlar eller andra.
Men tro mig, jag blir nöjd av att mitt namn sammanlänkas med ditt
när skalderna berättar historien om hur vi nordmän seglade västerut
och upptäckte nya världar.
Varsågod, kom, ät.
Varför kom du tillbaka?
Jag var hungrig.
Hur många kvinnor har du varit med?
- Det vet du väl inte. - Jag gör som jag vill här.
Jag trodde att vi kom tillsammans.
Vi kom hit med jarl Ragnar.
- Jag trodde att vi kom tillsammans, men... - Vi kom hit tillsammans.
Vi är tillsammans.
Varför plågar du mig?
Jag är den jag är
och kommer inte ändra mig,
inte för dig, inte för min bror, inte för nån.
Så gå om du vill.
Men en dag kommer jag vara en stor man
och du kommer ångra att du lämnade mig bara för att jag ligger med andra kvinnor.
Om du verkligen vill bli en stor man,
borde inte du träffa kung Horik nu?
Vad menar du?
Det är där din bror är nu
och han skryter säkert redan om hur han seglade västerut ensam,
och allt han har åstadkommit ensam.
Om du inte var så envis och full,
så skulle du också vara där, men du blev inte bjuden.
Du kände inte ens till det.
Jag kunde ha berättat det.
För du vet, Rollo,
du behöver mig lika mycket som jag behöver dig.
Om du vill bli nånting alltså.
Ragnar Lodbrok,
jag dricker till din hälsa.
Må gudarna fortsätta hjälpa dig och öka din berömmelse.
Må de göra detsamma med dig, kung Hårik.
Du har gjort mig äran att lova mig trohet som jarl.
Förlåt mig om jag verkar angelägen
om att dra nytta av dina färdigheter och ditt rykte
så snart som möjligt.
För att göra vad?
Det finns en jarl i Götaland, jarl Borg.
Han är oviktig, men påstår att han har rätt
till en del av mitt land.
Han hotar mig.
Han invaderade nästan mitt territorium för ett år sen, men drog sig till sist tillbaka.
Och nu, återigen,
kommer han med hotelser.
Hur kan jag stå till tjänst i ett sådant ärende?
Skulle du kunna resa till Götaland som mitt sändebud?
Ingen annan skulle jag hellre bli representerad av,
för din berömmelse är stor.
Om frågan blir löst,
står jag dig för evigt i skuld.
Vad säger du?
Kom.
Har du kommit av egen vilja?
Ja.
Först var jag misstänksam.
Jag kände nåt,
så jag pratade med lord Ragnar.
Han berättade din historia.
Att du var en präst,
att du var kristen
och dyrkade en gud som heter Jesus Kristus.
Är det sant?
Ja.
Dyrkar du fortfarande denna gud?
Är du fortfarande kristen i ditt hjärta?
Nej.
Säg det igen.
Nej.
Och en tredje gång,
säg det.
Nej.
Du vet varför du är här, eller hur?
Du har kommit hit för att bli offrad till gudarna.
Jag har kommit för att berätta
att offrandet av denna man inte kommer att behaga gudarna.
Han är inte villig och hans tro är inte acceptabel för Oden.
Hans hjärta är korrupt.
Han har inte avsagt sig sin falska gud.
Din gud kom till din räddning till slut.
Istället,
måste en av er
ta hans plats imorgon och offra sig.
Annars kommer allt att misslyckas.
Gudarna kommer i sin vrede att straffa alla
och dra tillbaka sitt skydd av oss alla.
Nej, inte du.
Innan nån annan gör anspråk,
önskar jag att bli offrad.
För min familjs skull,
för allas er skull,
mina vänner.
Men ännu mer, för människorna i Midgårds skull.
Jag tror att gudarna accepterar mitt offer.
Och isåfall, ser jag fram emot det.